Stromy jsou tu pro nás
Životem nás provází různé bytosti a čekají, až je požádáme o pomoc. Jedním z mnoha takových našich pomocníků jsou stromy. Přestože těžba v lesích jede na plné obrátky, ještě stále jsou a můžeme k nim přijít a obejmout je. Tyto nádherné velké bytosti jsou připraveny kdykoli nezištně nabídnout svou energii.
Jak vlastně stromová energie funguje?
Pokud by vás zajímala vědecká stránka věci, vyhledejte si klidně různé studie, obsah terpenů vydechovaných stromem apod.. Já se řídím pocity, intuicí, a tak vám mohu nabídnout spíše tento pohled.
Strom je živá bytost s duší, vyzařující do prostoru nesmírně uklidňující a vyživující energii. Dokáže vnímat naše aktuální naladění nebo mnohdy spíše rozladění. Nedávno jsem někde četla, že pokud narušíme harmonické bio pole stromu naší špatnou náladou, trápením nebo nemocí, strom se prý okamžitě snaží uvést toto své bio pole do rovnováhy tím, že na nás začne působit. A my se zklidníme, příjemně naladíme, najednou máme pocit bezpečí…
Osobně si myslím, že je ve hře ještě něco víc.
Vzkazy od naší jabloně
Máme na zahradě strom, kterému říkám rodový. Vysadil ho manželův dědeček, je mu tedy minimálně 70 let, už leccos pamatuje. Možná vás překvapí, že je to jabloň. Většinou se objímají stromy v lese, ale pravdou je, že i ovocné stromy nám mají co nabídnout. Tato jabloň mi předává vzkazy, je to velmi zajímavé a obohacující. Před časem jsem stále usilovně přemýšlela, jak ještě více pomoci dceři s nepříjemnými projevy alergie. Ladili jsme stravu, vztahy, využívali pomoc bylinek, homeopatik, prostě přírodní léčbu. Ale stále to nebylo ono. Až jsem s prosbou o pomoc přistoupila k jabloni. Objala jsem ji a dlaně přiložila na její kůru.
Zavřela jsem oči a soustředila se na problém a na strom. Pod dlaněmi jsem cítila, jak stromem protéká jeho míza . Najednou přišla odpověď na mou otázku. “Přiveď ji”. Páni, to je vše? Otevřela jsem oči. Tak dobře, běžím pro dceru v pubertálním věku. Cestou na zahradu jí to vyprávím, koulí očima a málem si klepe na čelo. Mámě zase hrabe… Ale poslechla a pár minut se stromem pobyla.
Pokud teď čekáte, že se takto zázračně alergie zbavila, tak to samozřejmě napsat nemohu. Přesto nepochybuji o tom, že to mělo pro nás obě velký význam. Je to jeden z mnoha střípků do skládačky. Kdo ví, třeba se v ní něco otevřelo, třeba si na to jednou vzpomene a bude pokračovat v přijímání vzkazů. Po třech dnech se jí v puse udělal velký aft. Může to souviset a nemusí. Každopádně kontakt se stromy je pro nás nesmírně důležitý.
Pravidla kontaktu se stromy
- Strom si vyhlédneme na pohled zdravý, neobjímáme staré, uschlé či nemocné stromy.
- Snažíme se co nejvíce zklidnit a přistoupíme k němu.
- Prohlédneme si ho, položíme na něj ruku a zeptáme se, zda ho můžeme obejmout a přijmout část jeho energie.
- Někdy je lepší zavřít oči, vyzkoušejte si, jak se lépe dokážete na strom naladit.
- Čekejte na odpověď, pokud cítíte, že vám strom dal svolení, obejměte ho.
- Můžete na jeho kůru položit svou tvář, vnímejte ho celým svým srdcem i tělem.
- Vnímejte drsný povrch kůry, jeho vůni, poslouchejte jemný šelest jeho větví.
- Buďte v tomto objetí tak dlouho, jak je vám příjemné, nebo pokud neucítíte, že máte přestat.
- Poté stromu poděkujte a rozlučte se.
Může se stát, že vám strom svolení nedá. Nepátrejte po důvodech, najděte si prostě jiný. Respektujte tato rozhodnutí, ani vy se nechcete objímat vždy a s každým.
V zimě stromy objímat nedoporučuji, protože spí a tímto bychom je zbytečně oslabovali. V tuto roční dobu je lépe čerpat energii jinými způsoby, třeba pohledem do ohně, zahřívající stravou, příjemnými krátkými koupelemi s éterickým olejíčkem, bylinkovým čajem apod..
Stromovou terapii vnímám jako velkého pomocníka v dnešním světě. Může nám pomoci vrátit se do našeho středu a znovu najít ztracený klid a mír.
Vaše Jana
PS: Cítíš se v plavkách sebevědomě?
Pokud letos nechceš schovávat zadek pod ručník, pojď na to s námi jinak.
Chci lepší postavu!
Komentáře
Milá Jano i já děkuji za článek, který mi mluví z duše. Milovala jsem stromy už jako malé dítě a na zahradě je hladila. Před pár lety v lese mi padla do oka krásná rovná borovice , která mě nesmírně přitahovala. Ani nevím proč, ale cítila jsem, že jí musím obejmout a také tak učinila. Měla jsem v té době rodinné problémy a nebyla v dobré psychické pohodě. Ani nevím jak dlouho jsem jí objímala, jen si pamatuji nesmírné vnitřní zklidnění a od té doby za ní pravidelně jezdím a modlím se, aby byla zdravá a nedej bože pokácená, protože se kolem hodně stromů ztrácí.
Naposledy jsem jí objala minulý týden a byl to opět velice uklidňující zážitek. Přeji všem vnímavým lidem prožít něco podobného , najít si svůj strom, řídit se intuicí a požádat o trochu jeho energie. Hodně štěstí všem !
Milá Jano, díky! Už jen číst tyhle řádky byl zážitek 💚 Nedávno jsem doslova “nalehla” na kmen obrovského dubu. Překvapily mě rozměry jeho rozpraskané kůry a já měla pocit, že tam mi nemůže být příjemně, protože to bude tlačit, škrábat atd. Když jsem se uvelebila, zavřela jsem oči a začala prostě jen dýchat. Asi jsem usnula… Najednou jsem procitla. Bylo mi příjemně a měla jsem pocit, že ten čas byl jednoduše jedinečný! A teď taky vím, že příště požádám o dovolení a taky poděkuji. Krásné léto, Hanka