Co to vlastně ten “Yes Day “je?
“Yes Day” je den, kdy (téměř) na všechno řeknete “ano”. A to slovíčko “téměř” je vlastně klíčové. Protože vy jste ten, kdo určuje pravidla, základní rámec, v rámci kterého si pak vaše dítě volí podle své libosti a zájmů. Vymýšlí si to, co ho/ji nejvíc potěší. Ať už to jsou zážitky a nebo materiální věci.
Jaké si nastavit limity?
Já svému synovi určila časový limit 8:00-22:00, finanční limit max 3333 Kč a samozřejmě jsem přidala podmínku, že vše bude legální .-)
U částky jsem mu nechala volnost, jestli bude vybírat jen pro sebe a nebo do té částky zahrne i mě. Jeho sestra byla zrovna u prarodičů, tak nemusel váhat, do čeho přizvat i sourozence. A on se překvapivě snažil téměř u všech aktivit vymyslet způsob, jak si užívat společně! Dokonce i s jídlem na mě myslel!
Proč bude puberťák nadšený?
Vaše dítě má možnost volby, samo si určuje, co bude celý den dělat, jíst atd. Zároveň má zodpovědnost, aby si pohlídalo časový a finanční limit. Prostě celý den je v jeho režii. A to je skvělý pocit. Můj syn měl stále u sebe svůj vlastní plán a rozpis financí a poctivě odškrtával a kontroloval a přepočítával. Je to výborná škola po mnoha stránkách.
Co si můj syn vymyslel?
Můj teenager překvapivě volil téměř samé aktivity. Dokonce se nám povedlo stihnout i dávný dárek od jeho táty, který se ještě kvůli covidu nekonal a pak se pořád odkládal. Takže jsme ráno začali potápěním do 8m, přejeli na motokáry a dali si oběd v KFC. No já vím, že to není vůbec podle Jíme Jinak, ale vybíral synek :o) Pak jsme cestovali na bobovou dráhu, kde se konala i zmrzlinka. Pokračovali jsme na střelnici. Tam z nás byl instruktor tak nadšený, že nás nechal střílet oba (na mě už by to z rozpočtu opravdu nevyšlo) a dokonce nám půjčil několik různých zbraní nad rámec domluveného balíčku. Závěr dne bylo sushi a Netflix večer.
Jaká byla reakce mého teenagera na “Yes day”?
Syn byl nadšený, už když jsem mu “Yes day” nadělila. Celý svůj speciální den si neskutečně užíval. Velel, kontroloval, hlídal, radoval se ze společného času. A večer mi nadšeně říkal, že “Yes day” chce jako dárek i dalších 30 let! Že to je úplně nejvíc nejlepší dárek, jaký kdy dostal! Co víc si přát?
A mé pocity?
Upřímně – byla jsem utahaná jak kotě. Celý den jsem taxikařila (bydlíme mimo Prahu, tak jsem nařídila docela dost kilometrů) a v 45 letech zvládnout tolik aktivit za sebou nebyla taky úplná hračka. Navíc jsem do všeho šla naplno, takže jsme fakt závodili na motokárách, řádili na bobové dráze a neméně jsem se snažila na střelnici. Ale byla jsem šťastná. Protože mé dítě nesáhlo po “věcech”, ale chtělo se mnou trávit čas, sdílet aktivity a radost z nich. Jsem ráda, že jsem si nastavila limity dopředu. Jakmile má dítě hranice, může se v nich daleko lehčeji pohybovat a omezují se případné třecí plochy. Takže závěrem – víc než doporučuju! Jen si pak naplánujte den dovči na regeneraci 🤡
PS: Cítíš se v plavkách sebevědomě?
Pokud letos nechceš schovávat zadek pod ručník, pojď na to s námi jinak.
Chci lepší postavu!
Komentáře
Ivonko já budu mít taky yes day
Ivonko, děkuju za krásné počtení a při čtení článku se mi úplně vybavily 15. narozeniny mého syna (už je to nějaký pátek, letos je mu 34 let🙈). Udělali jsme něco podobného. On byl v té době vášnivý čtenář Rychlých šípů a mě napadlo mu dát výlet do Prahy a společně se toulat starými křivolakými uličkami, už jen ty jejich názvy. Sám si nastudoval přibližnou trasu a my tam spolu objevovali, kde asi tak tahle parta kluků mohla zažívat dobrodružství. Ty jejich příběhy znal zpaměti, takže byl neskutečně nadšen a říkal, že to byl nejkrásnější dárek. Mně se moc líbily domovní znamení na starých domech, tak jsme si i studovaly, co znamenají.😁 Ivonko, děkuju za přenesení se do dob dětství mých dětí🙏